Året var 1891. Stormskyer trak sammen over Europa.
Frankrig og Tyskland var røget i totterne på hinanden -
- på grund af en række bombninger.
Nogle hævdede, at det var nationalister.
Andre, at det var anarkisterne.
Men som altid havde min ven, Sherlock Holmes -
- en helt anden teori.
Bombe i Strasbourg! Læs alt om det!
Anarkisterne mistænkt for at stå bag!
- Hvornår er du blevet bud? - Nå, det var dig før.
Synd, at du sådan er endt i rendestenen.
En besynderlig pakke. Hvem er modtageren?
- Skal vi tale om det over en middag? - Jeg er ledig til frokost.
- Det er jeg ikke. Savoy kl. 20? - Storartet.
- Kommer du som dig selv? - Det vil jeg tro.
Der er tre mænd, der følger efter dig. Deres motiv er vist lusket.
Åh nej...
De forfølger mig forresten ikke. De eskorterer mig.
Og det ser ud til, at de er fire.
- Vær nu forsigtig, Irene. - Mig behøver du ikke bekymre dig om.
Nu slår I ham ikke i ansigtet. Vi skal ud i aften.
Spis nu ikke for meget brød.
Resten har jeg glemt.
Nu begynder det vist at dæmre for mig.
Politiet!
Så er vi nået til auktionsnummer 34.
En egyptisk sarkofag i enestående stand.
Deres betaling, doktor. Jeg skulle hilse og sige tak.
Hvem byder -
- 100 pund? 100... tak, den herre.
Giv det til ham. Han venter det.
Sig, at vores ven tror, det blev leveret til hans søster.
Bliv her... mens jeg tjekker indholdet.
Jeg blev forsikret om, at hele beløbet var der.
Ja, men af hvem?
Har De mødt ham personligt? Eller har De, som jeg...
Sid stille. Rør den ikke.
Efter udseendet at dømme er det ikke den betaling, De forventer.
Indholdet er vist mere sprængfarligt.
- Hvem er det? - Det er...
Goddag, min kære.
Men dog... Jeg bad Dem sidde stille.
De har aktiveret en sekundær sprængladning.
Jeg får vist brug for hjælp til at skaffe den pakke af vejen.
1700! 1800!
- 1900! - En million pund!
- Og forresten... ildebrand. - Det brænder!
- Går du, er du død inden for en time. - Kom nu ikke for sent til middagen.
Mit skema bliver stramt som følge af begivenhederne her.
- Jeg kommer altid for tidligt. - Som moden foreskriver.
Hvor vittigt. Selv under tilbagetoget er du selvsikker.
Jeg holder det her. Vi kan læse det sammen over en aperitif.
Fint. Middag og en forestilling.
Bliv siddende. Stol på mig, jeg er vant til den slags.
Herr Hoffmanstahl, De er en heldig mand.
Deres ansigtsløse forretningspartner er ikke en almindelig kriminel.
Han er forbrydelsernes Napoleon. Godt, De har mig som allieret.
Jeg er privatdetektiv med et vist omdømme.
Måske har De hørt om mig? Mit navn er Sherlock...
...Holmes.
- En kande frisk te, George. - Så gerne, miss Adler.
Det var et godt valg... stedet her.
Har De brevet?
Det blev taget fra mig.
Taget? Det er virkelig uheldigt.
Under det kaos, som Deres pakke skabte. Tak.
Måske burde De have fortalt mig om planen.
Ønsker De nu at kende mine planer?
Frygtede De, at der kunne tilstøde Dem noget, miss Adler?
Er det derfor, De valgte at mødes et offentligt sted?
Jeg bebrejder ikke Dem noget. Jeg bebrejder mig selv.
Det har været tydeligt et stykke tid, at De nærede følelser for ham.
Og det er ikke første gang, at mr. Holmes kommer mig på tværs.
Spørgsmålet er... Hvad skal jeg gøre ved det?
Men det er et problem, jeg selv må løse nu.
Jeg har ikke længere behov for Deres tjenesteydelser.
Mrs. Hudson?
Holmes, er du derinde?
Din hæk trænger til at blive klippet.
Hvor er jeg?
Jeg er ligeglad med, hvor du er. Bare du er klar.
Jeg venter.
Jeg agter ikke at lege med. Husk, at jeg skal nå det sidste...
...tog.
- Jeg er bange for, at du døde. - Ja, du vinder.
Jeg taber. Spillet er slut.
Kan du stadig ikke se mig?
Jeg følges ikke med dig, medmindre du skifter.
Skulle jeg begå samme fejl som du -
- og iføre mig et rædsomt tørklæde, fremstillet af din forlovede?
- Hvor har jeg dog savnet dig, Holmes. - Har du? Hvorfor?
Jeg har knap bemærket dit fravær, men jeg står også i research til knæene.
Jeg udvinder væske fra fårs adrenalinkirtler -
- og designer kamuflage til bylivet.
Alt imens jeg nærmer mig et afgørende gennembrud -
- i min karrieres måske vigtigste sag.
- Goddag, mrs. Hudson. - Dejligt at se Dem, doktor.
- Tak for invitationen til i morgen. - Tak, fordi De vil passe Gladstone.
Min kære kvalmesøde barnepige... Kan vi lige udveksle et par ord?
- Lækkert. Giv slangen mad, kvinde. - Gør det selv.
Nå, man er nok pirrelig.
Doktor, han må på sanatorium.
Han lever på en diæt af kaffe, tobak og cocablade.
Han sover aldrig. Jeg hører ham tale med flere forskellige stemmer.
Jeg skal nok tage mig af ham.
Har du ikke en ged, der skal have ormekur?
Tak for påmindelsen.
Jeg har så meget at glæde mig til. Hvad skulle jeg gøre uden dig?
- Held og lykke med patienten, doktor. - Hvad laver du her?
- Jeg skal giftes i morgen. - Åh, lad mig omfavne dig!
- Watson skal giftes. - Du har tabt dig, Holmes.
Ja, og du har taget på. Det skyldes vel Marys muffins.
Skænk os en cognac. Din polterabend er begyndt.
Det er vores sidste eventyr, Watson. Jeg vil have mest muligt ud af det.
- Du har taget mit kontor i brug. - Kan du lide mit spindelvæv?
- Er det det, du kalder det? - Følg tråden.
Spørgsmål: Hvad har en skandaløs, indisk bomuldsbaron -
- en opiumshandlers overdosis, bomberne i Strasbourg og Wien -
- og en amerikansk stålmagnats død til fælles?
Ifølge dit diorama er det professor James Moriarty.
Præcis.
Matematisk geni. Anerkendt forfatter og foredragsholder.
Boksemester fra Cambridge, hvor han blev ven med vores premierminister.
Har du beviser, der underbygger din påstand?
Det her. Forstår du det nu?
DR. HOFFMANSTAHL DØD AF HJERTEANFALD
Dr. Hoffmanstahls død?
Ja. Du har omtalt ham i rosende vendinger.
Hoffmanstahl var en af lægevidenskabens sande pionerer.
Forleden afværgede jeg en eksplosion, der var bestemt for ham.
- Han døde af et hjerteanfald. - Har jeg slet intet lært dig?
Tror du stadig på dødsannoncer? Det er et spil. Et skyggespil.
Vi leger katten efter musen, professoren og jeg.
- Ikke edderkoppen og fluen? - Jeg er ikke en flue, jeg er en kat.
Ikke en mus, men et fjols. Du drikker balsameringsvæske.
Ja, vil du have en sjat?
Du virker... - Spændt?
- Manisk. På grænsen til... - Ekstatisk?
Psykotisk. Jeg burde have taget noget beroligende med.
Jeg vil give mit liv for at se ham død. Han må stoppes -
- før hans onde planer føres ud i livet.
- Hvordan vil han bære sig ad? - Din tossehoved.
Onde mænd gør onde gerninger, fordi de kan.
Hverken ofrene, politiet, regeringen eller nogen anden...
Kun den store Sherlock Holmes, på den her diæt, kan regne det hele ud.
- Præcis. - Eller næsten.
- Næsten, ja. Jeg er der ikke helt. - Skål for dit gode helbred.
Tossehoved...
Hvad har du nu gjort ved Gladstone?
Ricinus communis. En meget giftig frugt.
- Han trækker knap nok vejret. - Hvilken glimrende mulighed.
Det her vil måske hjælpe.
Gør det noget, at jeg afprøver min adrenalinekstrakt?
Hvor mange gange vil du slå min hund ihjel, Holmes?
Den røg op som en trold af en æske.
- Sådan en får jeg brug for senere. - Betragt det som en bryllupsgave.
Watson, kan vi vælge en anden udgang?
- Er der noget anderledes ved dig? - Jeg holdes under opsyn.
- Med rette. - Du kører.
Skal du bære skæg hele aftenen?
Jeg fjerner det, så snart vi er syd for Trafalgar Square.
Hvis Moriarty holder øje med dig, er det her så en ikke anelse iøjnefaldende?
Det er så åbenlyst, at ingen bemærker det.
Trafalgar Square. Så er du vist i sikkerhed.
Hvorfor ser du så bekymret på mig?
Jeg er skam bekymret. Du er komplet drænet for vitalitet.
- Ægteskabet bliver dit endeligt. - Jeg ser det som en begyndelse.
- Armageddon. - Genfødsel... orden.
- Undertrykkelse. - Et forhold.
Et ægteskabeligt liv. Chancen for at stifte familie.
- Hvem ønsker at dø alene? - Godt, så slår vi os løs i aften.
Du stifter familie, og så dør jeg alene.
Ja, det er sådan, det bliver.
Måske er det bedre at dø alene end at leve i en evig skærsild.
I hvert fald...
Ikke dårligt. Hvor skal vi hen?
I fremtiden vil man se sådan en maskine i hver eneste europæiske by.
Stå du nu og hænger i brændeskuret igen, Myccie?
Godaften, Sherly.
Jeg ser, at din støvlemager er syg, kære bror.
Og jeg fornemmer, at du for nylig har skiftet sæbemærke.
Må jeg påpege, at skorstenen på Baker Street trænger til at blive fejet?
Vidste du, at den vogn, du ankom i, havde et beskadiget hjul?
Ja. Og det er tydeligt for enhver -
- at du for nylig har anskaffet dig en ny bue til din violin.
Samme bue, nye strenge.
Må jeg deraf udlede... Godaften, forresten.
- Nej. - Han giver ikke hånd.
Må jeg udlede, at du, der sjældent afviger fra den sti -
- der går fra dit hjem til Diogenes Club -
- og aldrig om mandagen, hvor de serverer rejer -
- må have en vigtigere grund end min polterabend til at være her.
Han er da ikke nær så sløv i optrækket, som du siger, Sherly.
Du har ganske ret, dr. Watson.
Med den anspændte stemning, der er i Europa, kunne situationen...
...undskyld mig... pludselig blive værre.
Jeg er her for at afværge en katastrofe.
Hvis de to involverede lande, som skal forblive navnløse -
- men jeg kan fortælle, at de taler fransk og tysk -
- ikke finder en løsning i aften, er jeg nødt til at tage til Schweiz -
- for at deltage i fredskonferencen i Reichenbach.
Og schweizernes indstilling giver mig næseblod og forværrer min astma.
Hvor er jeg glad for, at du inviterede din bror.
- Det ser lovende ud. - Hvilken gift vælger de herrer så?
Champagne. Vi får nok brug for flere stole.
Måske en god cigar. Og... glem det med stolene.
Hvad laver din bror egentlig?
Han er kustode for statsmagtens kosteskab.
Ingen ambitioner, ingen energi, men jeg lader mig fortælle -
- at han er uundværlig for regeringen og udenrigsministeriet.
- Jeg vil gerne udbringe en skål. - Vil du?
For min kære ven, dr. John...
...Hamish Watson...
Jeg sidder lige her. ...der skal giftes i morgen.
- Han har været en strålende ven. - Burde vi ikke vente på mine venner?
Han har altid... de kunne ikke komme... holdt begge ben på jorden.
- Hvad med mine studiekammerater? - De afslog.
Også dem fra regimentet? Hvem er det, du kigger efter?
- Jeg kender ikke en eneste her, vel? - Du kender da mig og Mycroft.
- Vær nu ikke så fjollet, Watson. - Fjollet?
Du havde glemt alt om min polterabend, ikke?
Hvad laver vi her?
Skål, doktor. En skam, at dine venner ikke kunne komme.
Jeg går hen til spillebordene.
Aftenen skal ikke gå til spilde. Giv mig pengene.
Med glæde. Giv mig vielsesringen.
Nå, nu vil du pludselig være forlover.
Du skal alligevel holde ringen. Og du skulle have planlagt min polterabend.
- Du må ikke tabe den i spil, John. - Og have inviteret mine venner.
Det er dig, der ingen venner har, Sherly Venneløs.
Er han ikke meget egocentreret?
Sid ned.
Læg pengene på bordet, så begynder vi.
Velkommen. Jeg er madame Simza.
Kortene kan belyse fortiden -
- afklare nutiden og vise fremtiden.
Har De et specifikt spørgsmål, så hold det i tankerne.
- Jeg... holder. - Sig til, når De er klar.
Faktisk ville jeg foretrække at spå Dem.
Mådehold... vendt på hovedet. Det er et tegn på flygtighed.
En kvinde, der søger trøst i alkohol.
Men hvad søger hun trøst for? Hvad er det, hun ikke vil se?
- En nar, der gør sig selv til grin? - Åh ja.
Narren.
Nogen er ledt på afveje og involveret i noget, de intet kender til.
Flot, men De skal virke troværdig. Jeg skal se det i Deres øjne.
De har ret. Jeg kan gøre det bedre.
To bægre... et stærkt bånd.
Men mellem hvem? En bror og en søster, måske?
Og jeg ser et navn. Ja, det er... René.
- Hvad er det, De vil? - Djævlen.
Hvorfor spiller vi det her spil?
Hvor har De det fra?
Jeg stjal det fra en kvinde, men jeg tror, det var bestemt for Dem.
"Min elskede Sim... Husk mit ansigt, for vi ses aldrig igen.
Det er den pris, jeg må betale for at ændre historiens gang.
Jeg har endelig fundet formålet med mit liv."
Mit spørgsmål er så: Hvilket formål tjener René?
Tiden er gået. Jeg har andre klienter.
De har måske ikke bemærket den tot pels, der sidder på sømmet -
- men De må da have opfanget lugten af sild i en lage af vodka -
- blandet med en meget beklagelig kropslugt.
Der ligger en mand på bjælkerne over os.
En kosak, der er kendt for sine utrolige, akrobatiske evner -
- og berygtet for natlige snigmord.
Jeg tror roligt, vi kan antage, at Deres næste klient vil myrde Dem.
Ellers andet? Nej?
Først plyndrer jeg reden.
Stækker vingerne.
Så sløver jeg næbbet.
Slår æggene ud.
Pisker dem. En nip salt.
En smule peber.
Vend omeletten.
Tilsæt yderligere krydderier.
Og så er morgenmaden serveret.
Følg med mig. Jeg har brug for Dem i live. Nu.
Det så De ikke i kortene, vel?
Rolig nu, de herrer. Det ser ud til, at vi skal have en hanekamp.
Fem, fire, tre, to, en...
Slip ham!
Op med dig.
Er det mine?
Lige et øjeblik.
De har ret. Han stank virkelig.
Hallo... du løber stærkt. Hvor er du?
Jeg har været oppe at slås.
Jeg kom op at slås. Hvor blev du af?
Det er godt, du tager opgaven som forlover alvorligt, Sherly.
Jeg var helt alene! De får ikke mine penge!
Hun bed mig i benet.
Carruthers fylder brændstof på dit motoriserede køretøj.
- Du har et bryllup, du skal nå. - Jeg skal nok køre.
Dyt-dyt!
- Lad os snuppe en drink mere. - Nej, du har vist fået nok.
Jeg har deltaget i et bryllup her før.
Og en begravelse.
Professoren vil mødes med Dem.
Set i lyset af de nylige begivenheder havde jeg ventet at høre fra ham før.
Han spørger, om De kan afse tid til et møde i eftermiddag.
- Hans forelæsning slutter kl. 16. - Det vil jeg glæde mig til.
Af vejen, kammerat.
'Fischerweise.' Schubert, 1826.
- Opgiv dine fjollede krumspring. - Denne fisk kan du ikke snyde.
- Jeg håber ikke, jeg forstyrrer. - Undskyld mig.
Giv dem til mr. Williams, Matthew. Bed ham pakke min kjole og hvidt.
- Det skal jeg nok. - Tak.
Undskyld, men jeg er på forelæsningsturné.
- Vil De have te eller kaffe? - Nej tak.
Noget stærkere?
Nej, men måske vil De signere den her?
EN ASTEROIDES DYNAMIK AF PROFESSOR JAMES MORIARTY
Jeg læste, at den gode doktor skulle giftes i dag. Hvordan var vielsen?
Endelig. Han vil ikke længere deltage i mine efterforskninger.
Det håber jeg, De vil tage med i betragtning.
Og hvilke betragtninger vil De så skænke mig?
- Har De rent faktisk læst bogen? - Jeg fandt den fængslende.
Skønt jeg er mere interesseret i Deres seneste anstrengelser.
Det tager jeg som en kompliment.
Jeg nærer den største agtelse for Deres talenter.
Det er en fornøjelse endelig at møde Dem... officielt.
Kender De noget til forskningen i grafologi?
Nej, det har jeg ikke skænket en tanke.
Den psykologiske analyse af håndskrift.
De lodrette streger i P, J og M indikerer intelligens og genialitet.
Svingene i det nedre område viser kreativitet og pertentlighed.
Men ser man samlet på skriftens hældning og tryk -
- fremtræder et billede af akut narcissisme -
- en komplet mangel på empati og en udtalt tendens til...
Nej. ...moralsk vanvid.
Svaret på Deres tidligere fremsatte anmodning -
- om at holde dr. Watson ude af sagen er nej.
Lovene om himmelmekanik foreskriver, at der, når to genstande kolliderer -
- altid opstår følgeskadevirkninger.
To herrer har modstridende interesser.
En ung kvinde står splittet imellem dem.
Hun kan ikke klare presset og bliver pludselig syg...
...hvilket får tragiske konsekvenser.
En sjælden form for tuberkulose.
Hun bukkede under på få sekunder.
Nå... er De sikker på, at De vil fortsætte spillet?
Jeg er bange for, at De vil tabe.
De kan være forvisset om, at såfremt De forsøger at ødelægge mig -
- vil jeg gøre det samme imod Dem.
Min respekt for Dem, er den eneste årsag til, at De er i live.
De har givet mig flere komplimenter. Lad nu mig give Dem en -
- når jeg siger, at såfremt det første går i opfyldelse -
- accepterer jeg med glæde det sidste.
Jeg sender en hilsen til det lykkelige par.
Vi ses igen.
Alle passagerer til Brighton bedes stige ind.
- Hvilken vogn skal vi sidde i? - Det burde være lige her.
Første klasse.
Alle passagerer til Brighton bedes stige ind.
Skynd dig lidt, dr. Watson. - Nu skal jeg være der, mrs. Watson.
Første klasse, champagne...
- Du forstår at forkæle en pige. - Du er ikke en tilfældig pige.
Beklager, frue. De må ikke benytte toilettet nu.
Du er mrs. Watson.
Giv mig den flaske.
Der er ingen steder, jeg hellere ville være.
Der er ingen, jeg hellere ville være sammen med.
Hvorfor har du en pistol i bukselinningen?
Gammel vane.
Kom ind.
- Ja tak. - Den har vi ikke bestilt.
- Den er på selskabets regning. - Tak. Stil den der.
Luk døren op, John.
Det er vist på tide, at De forsvinder.
Sæt dig ned.
Det er ikke min bedste forklædning, men jeg måtte improvisere.
- Åh gud! - De vender tilbage.
- Luk døren. - De skyder bare igennem den.
- Han har ret. - Åh gud.
- Jeg forstår. - Gør du?
Frygtelig ubelejligt. Vi har ikke ret meget tid.
Hvor mange venter vi? - Et halvt dusin.
Det er en bryllupsgave fra Moriarty. Smuk vielse, forresten.
Der blev fældet mangt en glædeståre. - John?
Øjeblik, elskede.
Stoler du på mig? - Nej.
Det må jeg så gøre noget ved.
Hvem står så for tur, sjovere? Send jeres bedste mand!
Luk døren, John.
Det skulle gøres. Hun er i sikkerhed nu.
- Timingen var perfekt. - Har du slået min kone ihjel?
- Har du lige slået min kone ihjel? - Selvfølgelig ikke!
Hvad mener du? Du har lige smidt hende af toget!
- Timingen var perfekt, sagde jeg. - Hvad betyder det?
- Tag det roligt. - Forklar!
Der er ikke tid!
Beklager, frue. De må ikke benytte toilettet nu.
OPTAGET
ADVARSEL! FOSFOR - BRANDFARLIGT
Hvad er det?
Det var ikke noget uheld. Det var nøje planlagt.
Har du brug for en uddybning...
...eller skal vi bare komme videre?
Kom nu!
Du skal ikke være bekymret. Hun er sammen med min bror.
Jeg er på bryllupsrejse!
Hvorfor førte du dem hertil og blandede os ind i det?
Det er dig, de er efter!
Men heldigvis...
...er jeg her også. Pas på døren!
Godaften.
Jeg tror, I vil finde jer bedre tilpas på anden klasse.
Kysten er klar. Sydpå, march!
- Læg dig hos mig, Watson. - Hvorfor?
Jeg insisterer.
- Hvad laver vi hernede? - Vi venter. Jeg ryger.
- Vi venter tålmodigt. - På hvad?
Din store chance.
Gør nu god brug af den.
Jeg bad dig gøre god brug af den. Hvor mange chancer skal du have?
Tænk, at en bryllupsrejse til Brighton kan være så farlig.
Er det derfor?
- Du har aldrig brudt dig om stedet. - Jeg har aldrig været i Brighton!
Måske er du bare ikke i stand til at huske det lige nu.
Hold dog bøtte! Fortæl mig, at min kone er i sikkerhed.
Jeg kan ikke gøre begge dele.
Jeg forsikrer dig om, at timingen var perfekt.
Herovre!
Det er vist på sin plads at lykønske Dem, mrs. Watson.
- Jeg er den anden Holmes. - Mener De, at der er to af jer?
Strålende. Kan denne aften blive bedre?
Hvorfor gik de efter Mary og mig?
Glimrende spørgsmål, som der er to svar på.
- Han er efter os på grund af dig. - Du har nu halvdelen af ansvaret.
Du er så forudsigelig.
Var det ikke for jeres bryllup, havde vi allerede opklaret sagen.
- Det er altså min skyld? - Det kunne man hævde.
Den vielse kom på et skidt tidspunkt. Vores forhold...
Forhold?
Meget vel. Vores partnerskab var ikke tilendebragt.
Min kære ven, hvis du vil være så venlig at afslutte denne sag -
- vil jeg aldrig bede dig om at assistere mig igen.
- Så bliver det også sidste gang. - Det er den rette ånd.
Nu til spørgsmålet. Det er så vidunderligt indviklet.
Man kan spørge sig selv, hvad en genial kriminel -
- vil med en simpel spåkone?
Det er hendes bror. Når vi finder ham, og det skal vi...
Når du har fundet min bagage. Forsæt.
Vent! Hvor er det, vi skal hen?
Til Paris. Det fornuftigste valg af destination til en bryllupsrejse.
- Hvorfor Paris? - Ferskner...
Uden for byen, ved Montreuil, ligger en sigøjnerlejr -
- der er berømt for tørret frugt. Især ferskner.
Der finder vi vores spåkone og afleverer hendes taske.
EN ASTEROIDES DYNAMIK AF PROFESSOR JAMES MORIARTY
Og min billet?
OPERAEN I PARIS DON GIOVANNI
Desværre får du ikke brug for din.
En skam, professor. Jeg havde glædet mig til 'Don Giovanni'.
Følg efter Meinhard.
Vågn op. Vi er her.
- Fat mod. Vi bliver overfaldet. - Vær nu ikke så kynisk.
- De tager min bagage. - Smil, Watson. Jeg har hendes taske.
Du havde hendes taske. Nu har de min frakke.
Hvor er madame Simza?
Det er Simza.
Sim er en gås.
Jeg er Sim.
Pænt tørklæde. Det kan jeg lide.
Det drejer sig om hendes bror.
- Er I sultne? - Udhungrede.
En storartet pindsvinegullasch. Jeg husker ikke, at jeg har smagt bedre.
Og hvornår spiste du sidst pindsvinegullasch?
Jeg har jo lige sagt, at det husker jeg ikke.
Måske har du fortrængt det.
På det punkt er vi forskellige. Jeg fortrænger intet.
Helt normalt.
Hvor vover du at fornærme denne kvinde, der tilbyder os sit pindsvin?
Siger manden, der smider kvinder af toget.
- Hvem er I to? - Bekymrede borgere.
Hvorfor forsøgte nogen at myrde mig?
Din bror gør forretninger med en farlig mand -
- der tror, at René har fortalt dig noget, du ikke bør vide.
Jeg ved ikke noget. Jeg har ledt efter ham i et år.
Det var derfor, jeg var i London. Der blev han sidst set.
Din bror elsker dig og ville aldrig sende dig en skadelig besked.
Indeholder brevet oplysninger, har det altså været utilsigtet.
- Har han sendt dig andet? - Kun nogle tegninger.
Lad os se, hvad de kan fortælle os.
Usædvanligt papirvalg. Beregnet til en trykpresse.
Samme type som brevet.
De lugter muggent.
De er blevet opbevaret et koldt og fugtigt sted.
Hvad er det? Blod?
Vin. Altså en vinkælder i nærheden af en trykpresse.
Det burde hjælpe os betragteligt.
Han sagde, han aldrig ville vende tilbage.
Anarkistgruppen 'Lapin Vert' har en vinkælder, de bruger.
- René stod deres leder nær. - Claude Ravache.
- En bombemager. - Jeg så hans arbejde i sidste uge.
Jeg var en del af bevægelsen. Det var René også.
Indtil de blev for ekstreme. Ravache kender mig.
Hvis min bror er der, taler han med os.
- Vi sender en besked. - Jeg aftaler et møde med Ravache.
Hvad du end gør, så lad dem ikke overtale dig til at drikke.
- Naturligvis ikke. - Danser du?
Du må for guds skyld ikke danse. Det bliver din død.
Du ved, hvad der sker.
Godmorgen, mrs. Watson. Har De fået morgenmad?
Stanley tilbereder en vidunderlig, krydret nyre.
- Carruthers? - Telegram til mrs. Watson.
- Det giver jo ingen mening. - Må jeg?
Åh ja. "Afskyelige Mary. Jeg elsker dig ikke og vil aldrig se dig igen.
Det er en velsignelse at være adskilt fra dig."
Ingen grund til bekymring. Det er en dobbelt kode.
Sherly og jeg har brugt den, siden vi var børn.
Hvis det første bogstav er en konsonant -
- er det, der følger, det modsatte af sandheden.
Javel.
Stanley!
Selvom vores tid sammen blot har været af kort varighed -
- begynder jeg at forstå, hvordan en mand af et særligt gemyt -
- under visse omstændigheder måske kunne nyde godt af -
- at befinde sig i selskab med en person af Deres køn.
Mange tak. Yderst charmerende.
Det må De undskylde. Tak.
Hvor skal du hen, Stanley?
Gemmer du dig stadig i kældre?
Det er ikke let for mig at færdes ude nu om dage.
Jeg er glad for at se dig. - Det er ikke dig, jeg vil tale med.
Ikke?
Jeg vil hellere dele øjeblikket... med dine engelske venner.
1789, en fantastisk årgang.
Året for vores glorværdige revolution.
- Er han her? - Hvor frihed besejrede tyranni.
- Er min bror her? - Jeg har ikke set ham længe.
- Du lyver. - Sid ned.
René sendte et brev på denne type papir.
Naturligvis. Det bruger han altid. Han taler sandt. René er her ikke.
- Han fik en opgave... - Af en anonym velgører.
En englænder med penge og magt, der støttede vores sag...
...og nu styrer vores mindste bevægelse.
Han kræver, at jeg tager ansvaret for hans terrorhandlinger.
Jeg indgik en pagt med djævlen. Men efter i aften er det overstået.
Min opgave er næsten tilendebragt.
Han har bedt dig anbringe endnu en bombe, ikke?
Claude, hør nu her. De mænd kan hjælpe dig.
Gid det var så vel.
Men ser I, de herrer... Han har min kone og mine børn.
Fortæl os, hvor bomben er, så hjælper jeg din familie.
Det er der sørget for. Vi har en aftale.
Han og jeg.
Ingen løse ender.
Jeg kan kun gøre én ting for at redde min familie.
I har mindre end ti minutter. - Nej!
Han får ikke brug for den pistol. Tag den og dæk trappen.
- Der er kun én vej ud herfra. - Du har ret.
Hvor opfindsomt. Og der har vi den. Skynd jer lidt.
- Du tager dig af sandsækken, Watson. - Skynd dig.
- Doktor, vil du sikre den vægtstang? - I kunne have fortalt mig det.
Ravache var stærk. Han ville aldrig tage sit eget liv.
Tag det roligt.
- Min bror... han er svag. - Sim, træk vejret dybt og følg med.
Til operaen!